- God morgen. Hva har skjedd deg? - Jeg gikk inn i en dør.
- Hva har skjedd, Jan? - Jeg gikk på en hagedør.
- Det ser verre ut enn det er. - Hvorfor skjer det alltid deg?
- Det skjer da ikke alltid med meg. - Du gikk inn i en dør i forrige uke.
Dette var en hagedør! Den slags skjer, hvis man rører seg litt.
Skiltet ditt er skjevt.
God morgen. Hva har skjedd nå da?
Hagedør... Typisk meg.
Du kan godt få historien.
Jeg holderpå å bygge en redskaps- bod. Så snubler jeg i anorakkhetta -
som jeg hadde tatt av fordi det var smørbrød.
Så slår jeg hodet ned i sementstøtten til parasollen vår.
Jeg tenkte at du kanskje hadde noe krem?
Kanskje noe nytt som akkurat er kommet?
Jeg skal se etter.
De ligger 3-5-9. Sånn har vi alltid gjort. Det skal ikke forandres på.
- Da må du søke inn på en kunstskole. - Det er bare noen rundstykker.
Kan du huske Sweda Lines motto?
Det er "ferger i tide".
Hvis fergene skal seile i tide, hva skal de ansatte da?
- Komme i tide. - Hva var "i tide" i dag?
Klokka seks. Jeg var nødt til å kjøre mor på sykehuset.
- Legene hadde ikke tid. - Og det er unnskyldningen din?
Ja, det erikke noen unnskyldning.
Det er mitt ansvar at de på ferga fårnoe å spise.
Noen skal besøke familie i Lappland, noen har transfertil Norge, -
- og så er det noen som bare gleder seg til å komme hjem.
Jeg ville være en veldig dårlig lederhvis jeg ikke sparket deg.
- Så det gjørjeg. - Hva?
Jeg... Det kan du ikke gjøre. Jeg skyndte meg så mye jeg kunne.
Jeg tok til og med en taxi hit. Se!
Anna! Det er sukker fra restauranten. Nå gir du meg ikke noe valg.
- Pakk skapet ditt, og forsvinn. - Jeg har da ikke noe skap.
Ja, så desto bedre. Så bare forsvinn.
Så...
Og et rekesmørbrød.
Hei, den gårikke! Man må ikke spise pommes frites av de andres buffet.
- Jeg smaker bare. - Da må dere betale for to buffeer.
Én har betalt, én spiser.
- Hold nå opp, da. - Skal jeg holde opp?
Var det det du sa?
Hun sier at hun ikke er sulten. Jeg forklarer at rekesmørbrødet er lite.
Jeg gir henne en sjanse som hun overhører.
Nå heter det så to gangerbuffet a 119 kroner.
Ellers må jeg ringe politiet. Skal jeg gjøre det?
Vel å merke det svenske politi. De erikke sånne man krangler med.
- Hold da kjeften din. - Greit. Da blir det politiet.
Ellen, er du snill og ringer etter politiet? Bra.
Én pommes frites tok jeg, kanskje to.
Unnskyld. Jeg beklager dypt. Men i prinsippet er det jo feil.
Det innrømmerjeg.
Takk.
- Vi to skal ta en alvorlig prat. - Ja.
Kom, vi seiler om fem.
Er det noe galt?
Nei, hvorfor skulle det være noe galt?
Jeg vil ikke snoke i privatlivet, men Sweda Line vil gjerne hjelpe.
Det erjeg virkelig glad for å vite. Men jeg har ikke noen problemer.
Jo, småproblemer som alle andre. Ikke noe å fly til ledelsen med.
Det går ikke at du ringer til politiet. Du skremmer bort kundene.
- De brøt buffetregelen, Erik. - Det var et par pommes frites!
Ok, men hvor går grensen da?
Lkke der. Man må prøve å vurdere situasjonen.
Det syns jeg bestemt jeg gjorde. Jeg varsler at rekesmørbrødet er lite.
Det overhører damen og går grådig om bord i den betalende gjests buffet.
Ok.
Hva er det med Anna? Hvorfor har du sparket henne?
Anna kommer for sent hele tiden.
Hun sier det er to ganger, og bare et par minutter.
Hun stjal også.
Stjal hun? Anna?
Ja. Anna stjal.
Sukker. Råvarer. Hva som helst.
Og ergrermeg i dag at jeg ikke så det.
Men det tar jeg hundre prosent på meg. Jeg varfor naiv.
Jeg tror på mennesker. Det er min store, store feil.
- Var det alt? - Ja, det...
Bra.
Hei, jeg fant en krem til deg. Eight Hour.
Og hva er det? Jaha, så smører man den bare på.
Ja, smør den rundt øyet før du legger deg. Den hjelper.
Jeg skal i Operaen. Du skulle bli med en dag.
- Det tror jeg ikke. - Er du sikker at du ikke blir med?
Ja, jeg skal hjem. Ha en god kveld. Vi ses i morgen.
Ja, ha det.
Det er sikkert ikke flere billetter heller.
- Jeg skal stenge nå, Jan. - Ja, ja.
- Hvorfor har de utsatt "La Boheme"? - De har ingen Mimi.
- Mangler de en Mimi? - Ja.
Men jeg harkjøpt billetter til ni kvelder.
Jeg vet ikke.
Jeg må stenge nå. Finn ut av det i morgen.
- De kan da ikke bare avlyse. - De har jo ingen Mimi.
Da skal man ikke sette opp "La Boheme".
Du kan få byttet billettene til den nye premieren.
- Ha det. - Ha det.
Hvor har du vært?
Jeg har da vært på jobb. Har du hatt en god dag?
Det kan man ikke akkurat si.
Det mangler et får i julekrybben, Jan!
Prøv å være litt til stede, da?
- Det må vel være et sted. - Ja, fåret harikke forlatt huset.
- Har du sett under sofaen? - Artig nok harjeg ikke sett der.
Jeg harikke kikket under sofaen. Jeg har lett inni telefonrøret.
Jeg er bare en dum, hjemmeværende husmor, -
- som ikke har en kjempestilling i fergevesenet.
- Hold nå opp, Bentemus. - Ikke kall meg mus!
Du ble redd? Unnskyld, skatt. Jeg blir bare noen ganger så...
Ikke sant? Som om alt noen ganger bare ikke helt... vil, ikke sant?
Det kjenner man. Jo, men det kjennerman.
Greit... så.
Nå lager jeg litt nattmat, så kan vi kose oss.
Ikke sant, mu... skatt? Bente-skatt.
Så er det Quiche Lorraine.
Jeg fant fåret, Bente. Se her. Bente.
...i bagasjerommet. Blir slept av sted.
Plutselig bremser han opp, fordi det løper en barnehage rett ut foran.
Ryker av sted! Så jeg slapp heldig.
Jeg tror ikke på historien din, Jan.
Se på nesa di. Så uheldig er det ingen som er.
Da må jeg jo bare finne han som kjørte mopeden.
Nå spør jeg deg om noe. Jeg vil gjerne at du svarer ærlig.
Skyt løs, Erik.
Slår Bente deg?
Hva sa du?
- Jeg sa: Slår Bente deg? - Nei... Nei, nei, nei!
- Slår hun deg? - Nei, det gjør hun da ikke.
Bølgene går da høyt noen ganger på hjemmefronten.
Det erjo et kjempehav av følelser.
- Sånn er det å være gift. - Men det påvirker jobben din.
Det kan ikke fortsette på denne måten.
Hvor ofte slår hun deg? Når hun er full?
Nei, Bente drikker ikke.
Jammen altså, det har kanskje skjedd en eneste gang.
Og det var ved gud min egen skyld.
- Så... Var det alt? - Sett deg ned, Jan.
Noen ganger hjelperman folk best ved å forlate dem eller skaffe hjelp.
Nå går du utover dine rettigheter. Det har du ikke rett til.
- Hørnå etter hva jeg sier! - Ja.
- Hun slårmeg ikke. - Du må søke hjelp ellerforlate oss.
Ellers blir jeg nødt til å sparke deg.
Hva slags hjelp? Jeg drar ikke utenbys.
Ja?
- Det ble sagt ja. - Jeg skulle henvende meg til...
- Ja, til hva? - Til der hvor man...
Ja, det... Min kone og jeg, vi slåss litt en gang imellom.
- I hva, sier du? - Vi slåss litt en gang imellom.
D-49. Det erned gangen og til høyre.
Svin.
- Alf Larsen? - Ja.
Bjørn Villadsen?
- Rudy Maglebæk? - Ja.
Var det ikke lettere om vi bare sa hva vi het?
Benjamin Shumenlansky?
Nå, det var hellerikke deg. Hva heter du?
- Jan Bundgaard. - Bondegård!
- Nei, bare Bundgaard. - Bondegård.
Jeg heter Torben. I dag starter vi forsiktig opp.
Vi fortellerlitt om oss selv.
Hvorforvi er her, hva vi gjør. Alf, vil du starte?
Jeg... Jeg har banket dama mi, og så er jeg bilmekaniker.
- Fint. Rudy? - Jeg har også banket en dame.
Jeg vil gjerne gjøre noe med det denne gangen.
Og jeg er bilmekaniker. Vi har verksted sammen.
Jan?
Ja.
Ja, men jeg har også banket en dame. Kona.
- Er du bilmekaniker? - Nei!
Jeg bestyrer en gourmetrestaurant på Sverigebåten.
Du får bare et kort, hvis det skulle være noe med bilen.
Ja takk. Nå skal vi fortelle hvor lenge vi har kjent partneren vår, -
- og når vi slo første gang. Alf, vil du starte?
Jeg var sammen med Tina i to år.
Jeg begynte å lappe til henne etter et par dager.
- Vi erikke sammen mer. - Rudy?
Den dama jeg har banket her, var jeg ikke sammen med.
Men jeg har banket andre. Også kjærester. Det er som om...
Takk! Du behøverikke si mer. Jan?
Bente og jeg traffhverandre på folkeskolen, -
- hvor vi ble kjærester. Jeg gikk et par klasser over henne.
Det er lenge siden. Vi ble først gift i 94, da hennes mor døde.
Bente var så annerledes den gang.
Vi sang begge to opera den gang.
Bente hadde en helt fantastisk stemme.
Nårla du første gang hånd på Bente?
Det vet jeg ikke.
Jeg tror første gang jeg slo henne skikkelig, -
- det var for et par år siden.
Greit. Nå skal vi snakke om hvordan en helt vanlig dag er.
Jeg gikk til en psykolog i dag. Er det mer salt?
Hvorfor?
- Jeg er anspent. - Nå.
- Og hva koster det da? - Det koster ikke noe.
Firmaet går inn og betaler. De har en sånn ordning. Faktisk.
Nå.
Ja, ja. Selvfølgelig har de -
- en sånn ordning til psykisk syke medlemmer.
Vi er ansatte.
Fergevesenets store kasse som vi andre betalertil.
Og det syns du du har tid til?
Jeg kunne godt trengt litt hjelp her.
Det er mange ting som skal tas vare på i et hus.
Så du gikk til en sånn psykolog i dag?
Herregud!
Jeg er anspent, Bente. Hyletonen min erblitt verre.
- Gi meg potetene. - Men det har hjulpet...
Gi meg potetene!
- Ja, ja. - De er jo ikke ordentlig kokt.
Gaffelen skal slippe, Jan.
La oss bare oppsummere. Du føler deg mindreverdig i forhold til Bente.
Du er redd for at hun møter andre menn, mens du går der hjemme.
Jan går da ikke der hjemme.
Hold munn, Rudy.
Når hun så kommer hjem, er det ikke den Bente du forelsket deg i.
Det er en trøtt Bente. Hun er sur fordi hun må rydde opp etter deg.
En irritert Bente, som har hatt en tøff dag på fergen.
Bente elsker deg ikke lenger.
Hun elsket den Jan som var engang. Den Jan hun traffi sjuende.
Den Jan hun drømte om å synge opera med.
Den Jan som hadde en meningsfull jobb.
Jan har da for helvete en jobb.
Vi holderpå å bryte gjennom til noe stort.
Den Jan og den Bente, som engang lovte hverandre-
- at de ville være sammen for alltid, de fins ikke mer.
De er døde. Det fins bare en Jan og Bente som ødeleggerhverandres liv -
- når de kommer hjem.
Ja.
- Er det nå Bente som erpå fergen? - Ett ord til, så det erut!
Altså... jeg går der hjemme, og jeg hater-
- at jeg ikke kan være den Jan som engang var den Jan -
- som Bente forelsket seg i. Og derfor slårjeg.
Det stemmer, Jan. Det er derfor du slår når hun kommer hjem.
Men jeg vet godt at jeg burde få meg en jobb.
Komme meg utenforhjemmet og søke hjelp...
- Du har da for helvete en jobb! - Så er det ut, Rudy. Takk fori dag.
Forhelvete da.
Men hvis jeg nå var Bente, hva burde jeg gjøre da?
Da burde du ha gått fra deg selv forlenge siden.
- Bente... - Kan jeg ta resten av salaten?
Ja, eller...
Ja.
Det ernoe som jeg har tenkt overmed oss.
Jeg har også tenkt over oss. Husker du da vi var i Roma?
Det var det jeg tenkte på i dag. Roma... Roma!
Kan du huske togkontrolløren fra Gare du Nord, -
- som kalte oss Orpheus og Eudike?
Gare du Nord er i Paris, men...
- Samme det, det erlenge siden. - Det er ikke helt det samme. Men...
Det er så lenge siden at vi to har gjort noe sammen.
Og min fødselsdag, da du ga meg den svarte rosen.
Med et lite brev, der det sto "til min Bentemus".
Du hadde styrtet byen rundt for å finne en rose i min yndlingsfarge.
Nå tror jeg ikke at svart teknisk sett er en farge.
For meg er det. Det er fantasiens farge.
Ja, Bente.
Du vet at jeg alltid har elsket deg, og det vil jeg fortsette med, men...
Og jeg... elsker deg, Jan. Høyere...
- Hva er det som skjer? - Jeg er fortykk. Unnskyld.
Nei, hold nå opp.
- Det er da fordi stolen er gammel. - Nei, det er fordi jeg erfor tykk.
- Hold opp. Du er ikke for tykk. - Jo, det erjeg.
Nei, du er akkurat som du skal være. Ja.
Dere kan ikke fortsette å ringe etter oss.
- Det er en helt spesiell situasjon. - Vi har annet å gjøre.
Det skal ikke skje igjen. Mine damer, unnskyld så mye.
- Vi har ikke gjort noe. - Jeg ber om unnskyldning.
Unnskyld. Takk.
De setter seg inn i restauranten med en kjempestor katt.
- Det var jo ingen katt. - Nei, nå er det ingen katt.
- Det er pisse-helsefarlig. - Kom. Nå.
Vi skal gi det litt tid. Forandringer skjer ikke over natta.
Det er ikke tid, Jan. I gamle dager kunne vi pisse i folks mat -
- og kaste dem overbord. Det kan vi ikke lenger.
Det har kommet en bro. Folk har et valg. Du jager bort kundene.
Fatt det! Både du og jeg ville ha godt av at du tok en pause fra Bente.
Nå deltar jeg i den gruppen. Du ba meg om å få hjelp. Og den fårjeg.
- Det ser ikke ut til at det hjelper. - Det synes jeg da.
Jan, for helvete. Hold nå opp. Du må ut av det forholdet.
Jeg tror ikke du harrett til å tvinge meg til å gå fra min kone.
Jeg gjør dette for din skyld!
Hvis jeg hadde fulgt reglene, hadde jeg sparket deg for lengst.
Jeg vil veldig gjerne bli her.
Du må gi meg litt tid til å komme i dybden i den gruppen der.
- Jeg trengerlitt tid, Erik. - Du må gå fra henne, Jan.
Altså, når jeg treffer en dame, -
- blir jeg paranoid når hun sier at hun elsker meg.
Da vet jeg ikke hva jeg kan finne på.
Da er det lettere å gå til ei hore, for hun blåser i -
- om jeg sier"jeg elsker deg" eller "jeg knuser deg".
Du må betale litt mer hvis du vil knuse henne...
- Sånn er det ikke alle steder. - Jo.
- Nei. - Det er sånn alle steder.
Hold kjeften din, Rudy!
Du skjønner nok hva jeg mener.
Ja, det gjør jeg faktisk.
Det var engang en svensk forfatter, Strindberg het han.
Han sa: "Elskende synger-
- av samme grunn som barn, de plystreri mørket."
Alle fostre er kvinneri begynnelsen.
Et ord til fra deg, så slutter vi.
Det du innrømmer er at du har vansker med å binde deg følelsesmessig.
Fordi du vet at du har en svart side.
- Det er helt vanlig følelser. - Hvordan?
Hvis dama di ligger og knuller med en annen, -
- er det da helt normalt at du får lyst til å knuse henne.
- Jeg kan ikke se at det er normalt. - Nå må du være med her.
Hvis din kone puler en gammel, svett idiot, -
- er det normalt at du får lyst til -
- å knuse hodet på henne med en stor hammer.
Ok, så la oss for argumentets skyld si at lysten er der.
Men derfra til å gjøre det...
Det skal være lenger fra hjertet ned til hånden.
Egypterne trodde at man tenkte med hjertet.
Da slutter vi for i dag.
Du må faen meg holde kjeften din med alt det pisset.
- Ja, ja, les litt historie. - Hold kjeften din.
Bøker er bokstaver satt i en rekkefølge.
Da må vi jo dra ut og snakke med ham.
Ok.
Er det noen barn?
Har han barn? Gjør det, så dukkerhan nok opp.
Og si til ham at rentene går på.
Det vet jeg ikke, bare renter.
Ja, det er greit. Ha det.
Verkstedet. Jobb, jobb, jobb.
For et hundeliv.
Du henger med nebbet. Skal du ikke hjem til lillemor og ha en omgang?
Er du gal?
Det ervel også tid til en øl, hva?
Du sa du skulle ha en cola. Rudy har gått helt ned til automaten!
Det... En cola så. Det er jo bare en talemåte.
- Ja, det erham. - Var det han som ga deg sparken?
Hva fanken gjør du? Moren hennes er så syk.
Reis deg opp og kom hit. Jeg vil snakke med deg. Reis deg opp.
Hva er det for en tone å komme hit med tilAllan?
- Dette dreier seg ikke om deg. - Er han etter deg?
- Automaten snøt meg for en tjuemynt. - Drittsekken dervil banke Jan.
Hva gjør du? Nei!
Den kommer til å synes i morgen.
Den sitterjaggu ganske bra, om jeg selv skal si det.
- Skal vi ta pungen hans? - Ja. Det synes jeg.
Nei.
Å nei, Bente. Hva nå?
Hva gjør denne Eight Hour-kremen på toalettet?
Har du hatt med noen hjem?
Har du hatt en dame med hjem hit i huset vårt, Jan? Hva?
Når skulle jeg ha hatt det?
Smugler du damer inn bakdøren og forelsker deg i dem?
Bare innrøm det. Du bruker ikke Eight Hour-krem.
Det har du aldri gjort! Jan!
Kan du ikke ha så mye respekt for meg at du innrømmer det?
Jeg lover å tilgi deg.
Vi kan alle begå et feiltrinn.
Bare si det, elskede.
Ut med det, Jan. Kom igjen.
Jeg skal ta det pent. Så får vi det ut av verden.
Og så kan vi se å komme videre.
Du går fra meg.
Jeg føler det. Er det den psykologen som har startet alt?
Du finner en annen, og så går du fra meg.
Bente, jeg orkerikke mer!
Forstår du det? Jeg orker ikke mer.
Nei, Jan. Jeg orker ikke mer!
Bente!
Du går aldri mer til den psykopat-psykologen! Er du med?
Så...
...Bente.
Bente?
- Det er ikke noe vi vanligvis gjør. - Det er det ikke.
Og vi harheller ikke tid. Vi har fire sprøytelakkeringer.
Det kunne jo ikke skade å spørre.
Det skal du også bare gjøre en annen gang.
Hvis du vil ha livsforsikringen, er det lettere å krasje med henne.
Det gjorde onkelen min med kona si.
Det er nå ikke det. Hun har bare litt pensjon.
- Det er visst ikke noe særlig. - Hvorfor vil du ta livet av henne?
Du skal tenke over det før du gjør det.
Det er en storting å drepe et menneske. Det blir åtte år.
Ja, ja.
Hun har vært utro mot meg.
- Med en annen? - Ja, det vil jeg tro han var.
- Det er ikke sant! - Det stemmer.
Det har stått på... i år.
Og i fjor.
Og... hvem vet hvor lenge?
Det stopper her, Jan.
...9, 10, 11, 12, 13, 14.500. Vær så god.
Vi skriver en regning på et eksos- anlegg, så det ikke blir noe med noe.
Dra på jobb som du pleier, så dukker vi opp klokka 10.
Og dere begraver henne i Sverige ved Musikkhuset?
Vi varnemlig mye derborte.
Den gang vi var helt unge.
Hun synger jo. Hun kunne godt tenke seg å synge der engang.
Det har hun alltid drømt om. Det er et veldig bra sted, ikke sant?
Ja. Hvor mye koster det egentlig å kjøre over den broa?
- Du kan kjøpe en dagsbillett. - Vil dere ta broa?
Det varkanskje en veldig god idé. Så blir det ikke...
Godt tenkt, Rudy.
Men dere må ikke...
Jeg vil helst ikke at hun lider, hvis dere kan unngå det.
Det blir det ikke tid til.
Kjør nå bare hjem. Ikke tenk mer på det. Vi ses på gruppa.
Ja.
God morgen.
Jeg ville bare si farvel.
Farvel.
Kunden bestilte et grillspyd, men vil ikke betale fordi det var kaldt.
- Skal jeg ringe etter politiet? - Hva?
Han bestilte et grillspyd, men frityren er ikke varm så tidlig, -
- og nå vil han ikke betale.
Nå, jammen...
...da må du si unnskyld og gi ham tilbake pengene.
Er alt i orden, Jan? Er det noe i veien?
Nei, jeg tar det selv.
For pokker. Bente, du...
Du synger... Du synger som en...
- En engel. - Ja, for pokker.
Som en liten... engel.
Hva gjør du, Bente? Hva?
Og hva gjør dere?
Det er Rudy og Alf, de har kommet for å se på bilen.
- Bente, du synger. - Nei, det gjørjeg ikke.
Rudy og Alf er så glade i opera. Dere elsker opera, ikke sant?
Nå skal dere jo... Dere skal jo se på bilen?
Vi drar dit som planlagt. Så står hun der i døren, -
- og ja, så er det ikke så lett som vi trodde.
- Hva, Alf? Alf? - Hva?
Det har aldri vært en del av handelen at det skulle være lett!
Hva gjør dere nå? Løper dere bare fra avtalen? Det gjør man bare ikke.
Det er mer komplisert enn som så. Vil du si det selv?
- Nei. - Jeg syns du skal si det selv.
Hva er det som er galt?
Hun ligner min mor på en prikk.
Det er noe med nesen og øynene. Og munnen.
Det har fått fram noen følelser i meg som jeg ikke har hatt på lenge.
Det roter rundt der inne. Det må jeg snakke med Torben om.
Vi kan ikke gjøre det.
Å, som jeg elsket mor. Hun hadde det ikke lett.
Og min far banket henne og forlot henne.
Du skjønner vel at det setter i gang noen tanker.
Det skjønner jeg ikke.
- Vi må kunne snakke om det. - Det gjør man når man blir gammel.
Jeg vil ikke stå med to forvokste babyer som savner moren sin.
- Flytt de pengene! - Ta dem nå. Vi er lei for det.
- Skal vi gå inn? - Dere skal ikke være med inn!
Det er ikke noe å diskutere. Vi skal lage wok.
Hva skal dere?
Hold nå opp, Jan. Vi har allerede handlet inn.
- Har du vært utenfor? - Ja, vi tre var i det der Kvickly.
Alf er medlem, så han fårfire prosent.
Jeg får en sånn sjekk en gang i året.
- Det er så det de kaller dividende. - Vi gir blaffen, Alf. Fullstendig.
Er kjøttet tint opp, så vi kan komme i gang?
Vi rekker da en sang til.
- Det eringen god idé. - Heri huset blir det ikke sunget.
Vi har noe som heter en opera-regel.
Den harvi alltid hatt. Den skal vi vel ikke bryte nå?
Ro deg ned, Jan. Hvis Bente vil synge, synger hun.
- Nå går vi ut på kjøkkenet. - Han skal ikke forby deg å synge.
- Du har pokker meg en flott kone. - Dere skal gå nå. Dere skal ut nå!
- Rudy skal ikke gå her og lage wok. - Du skal pokkerikke true meg.
I samme innskutte setning vil jeg si at det er slutt med å slå Bente.
Du er syk i hodet, hvis du kan slå henne.
Hvis du krummer et hår på hodet hennes, dør du.
For nå er det nye skjeer i skuffen. Er det et forståelig språk, Jan?
Så pleier man å by sine gjester på en ny øl -
- og påfyll med peanøtter.
Pjatt! Hold opp!
Vi sang mye den gang. Eckelstein, operasjefen i Musikkhuset, sa at -
- jeg var et av de største talenter han hadde undervist.
- Musikkhuset borte i Sverige? - Ja.
Og så kom vi begge to inn på Konservatoriet.
Jan hadde faktisk også en rimelig god stemme. Det hadde du da!
Men så skjedde uhellet.
Jeg hadde kokt pasta til oss og hadde glemt å slå av gassen.
Jan kom gående med en tent sigarett. Du røykte hele tiden den gang.
Bom! Alt gikk i lufta!
Bare julekrybben overlevde.
Jan fikk hyletonen...
...og det var min skyld.
- Hører du ikke noe? - Jo. Jeg hører glimrende.
Bente overdriver alltid. Det kommer og går.
- Hyler det nå? - Nei, det gjør det hvert fall ikke.
Bare lite granne. Det er ikke noe der.
Fordi Jan ikke kunne synge mer, hvorfor sluttet du da?
- På grunn av operaregelen. - Nå tar vi en liten pause.
- Hva er det med den operaregelen? - Jan tålte ikke å bli mint på tapet.
Så hvis Jan ikke kunne synge, var det ingen av oss som skulle synge.
Det er ikke helt sant, Bente.
- Du trakk meg ned. - Men jeg kom i det minste videre.
Jeg fikk meg en jobb, for det måtte jo mat på bordet.
Bente, derimot, valgte å få en depresjon.
Hun sluttet på akademiet fra den ene dagen til den andre.
Fordi du sa jeg måtte!
Vi kunne ikke være sammen hvis jeg sang. Det gjorde for vondt.
Så valgte jeg å bli, og ikke forfølge mitt kall.
Jeg trodde at du var mitt kall, Jan. At kjærligheten var det viktigste.
Men jeg tok nok feil.
Ikke før jeg hadde jeg forlatt akademiet, -
- førJan braket oppover rangstigen hos fergevesenet.
Så var det plutselig ikke tid til meg lenger.
Ikke en kjærlig bemerkning, et lite blikk, -
- ikke et "så pen bluse." Nei, ingenting!
Bare kritikk, kritikk, kritikk, og så den ferga!
Du tok operaen fra meg, og ga meg ikke noe igjen. Ikke noe!
Jeg kunne ha blitt til noe, men blås, bare du hadde ferga di.
Din å, så fine ferge.
Ser dere hva jeg kjemper mot hver dag?
Og så med et sånt kaldt skinn.
Puha, Jan. Kjeft, så skuffet jeg er.
Vet du hva, Jan? Nå syns jeg ærlig talt du skal forlate bordet.
Du skal ta din negative innstilling og gå.
Og gå? Jammen... Det er mitt hus.
- Fatter du ikke hva mannen sier? - Hvor skal jeg gå hen?
Du kan ta hyletonen din og gå opp på rommet ditt. Nå!
Ja, ja...
Og la woken stå, du!
Takk, jeg skal ikke...
- Klokka ti. Tusen takk. - 67, 68...
Jeg gleder meg også til å se deg.
- God morgen. - Veldig.
Unnskyld at jeg ringte så tidlig.
Ja. Hej då. Ja, takk. Hej då.
Han vil gjerne se meg klokka ti til en audition.
De skal sette opp "La Boheme", og mangler en Mimi. Mimi!
Alle klærne mine er krøllete. Hørher, denne hermå strykes.
- Det kan da jeg gjøre. - Hvem snakket du med akkurat nå?
Det var Eckelstein. Han har bedt meg om å komme til audition.
Hva så med operaregelen? Lkke noe betyr noe hvis den ikke gjelder.
Nå gjør han det igjen. Regler er til for å bli brutt.
Alf sa noe klokt i går kveld. At man ikke må oppgi drømmen sin.
Hvis du hadde valgt en ordentlig psykolog, ville du vite -
- at elskende ikke bare skal plystre i mørke, de skal også synge gjennom.
- Hvor er sminken min? - Den finner jeg, vakre.
- Jeg tar tomflaskene. - Har du noen idé om hvor det er?
- Alt i huset eruttørket og krøllet. - Jeg har det!
Kom igjen.
- Det kan vel du gjøre. - Hvorfor skal jeg?
Hvorfor er det alltid jeg som må fly? Piss.
- Er det noe galt? - Nei.
- Du virker helt utafor om dagen. - Det er ikke noe.
Jo, det erjo... Det er Bente. Hun...
Det er helt håpløst hjemme.
Jeg har aldri forstått deg. Du har aldri kunnet kontrollere Bente.
Jeg fatter bare ikke at du ikke gir henne en på tygga.
Man kan da ikke slå en kvinne.
Bente må bare ha et par på trynet, så lærer hun å oppføre seg ordentlig.
- Det trorjeg kanskje ikke. - Jo, det kan jeg jaggu love deg.
- Jørgen gir da meg en i ny og ne. - SlårJørgen deg?
Ja, for helvete, han er kjørelærer. Vi er fra Jylland.
Finner du deg i det?
Åvære gift handler om å slå først, å slå hardt.
Alle vet det, ingen tør si det høyt.
- God kveld, Bente. - Jeg har lagd mat.
- Hvordan gikk det i Musikkhuset? - Ja, hvordan gikk det...
Jeg fikk den.
Jeg fikk rollen. Jeg skal spille Mimi.
Jeg kan nesten ikke tro det. Jeg skal rett inn i det.
Jeg har jo ikke stått på en scene før, men den er min.
Gud har sett ned på Bente og sagt:
"Så, lille Bente, nå er det din tur."
"Nå må de andre vente, nå er det Bente."
Alf fant på rimet på vei hjem i bilen.
Hvor erAlf og Rudy nå?
De er jo ikke her når vi skal lage hyggelig middag.
Bente, jeg sier dette bare én gang.
Du får én sjanse til å ordne dette. Ellers får det konsekvenser.
- Unnskyld at jeg varhard i morges. - Slutt med smigeren!
Vi har noen regler her i huset som vi overholder.
For ellers får det konsekvenser.
Slutt nå å ødelegge alt sammen! Sett deg ned og spis, hva?
Du ordner det, akkurat nå!
Nå går du og tar telefonen og ringer over til Musikkhuset:
"Unnskyld, fårjeg snakke med Eckelstein?"
Så sier du: "Ja, unnskyld, jeg varhelt ute av meg."
"Jeg kan naturligvis ikke være med i forestillingen."Akkurat nå!
Forstår du det? Forstår du, ble det spurt!
- Eller skal jeg la hendene tale? - Du skal ikke stoppe meg denne gang.
Er du klar over hvor glad jeg erfor dette? Hvor stor en oppgave det er?
Det er min ferge, Jan. Den seiler av gårde i 100 km i timen.
Jeg vil være med om bord! Du skulle støtte meg i stedet.
- Det er mitt livs rolle. - Så stor er den vel ikke.
Nå gjør du det igjen! Jeg blir gal av deg!
Jeg har ikke tid til å vikle meg ut av de bånd -
- som ditt døve hode legger på meg! Forstår du det?
Eller kan du ikke høre hva jeg sier?
Slår du meg nå?
Slår du meg nå også, Jan?
Slår du en kvinne?
God morgen.
- Er det et problem, Karin? - Nei, nei.
Du skulle holde litt igjen med de wienerbrødene.
Bare fordi man har fri adgang, skal man ikke overdrive.
Du misbruker en masse menneskers goodwill. Tenk litt over det.
Fiskefilet til de to herrer.
- Du snakker italiensk. Alle tiders. - Ja. Det er et vakkert språk.
Et språk som er som skapt til sang.
God appetitt.
Unnskyld...
Jan, for helvete! Hvorfor har du sagt til Karin at hun er tjukk?
Det har jeg da ikke. Det er en desidert løgn.
Jeg påpekte hennes overforbruk av wienerbrød, men nevnte ikke figuren.
- Fårjeg gi deg et godt råd? - Ellers takk! Lkke flere av dem.
- Vil du komme hit litt? - Jeg har ikke tid.
- Vi har italienske gjester i dag. - Kom hit! Nå!
Nå må dere holde opp! Jeg har ikke sagt noe til Karin.
Hun er gal. Fedme kan sette seg på hjernen.
- Si noe til ham, Erik. - Jan! Dette handler ikke om Karin.
- Du dro bare i går. - Jeg fikk en sterk migrene.
Rett inn i hodet. Derforhar jeg på meg denne kraven.
Jeg ringte til sykehuset. De sa at du ikke var i noen hjelpegruppe.
- Det erjeg da. - Ja, for voldsmenn!
Du har løyet meg rett opp i ansiktet. Du har sviktet firmaets tillit.
- Det må ha skjedd en feil. - Jan! Bli med meg. Nå!
Sjefen min. Han har temperament.
Slutt å ydmyke deg selv.
Da du fikk jobben, sa du selv at det var for et par måneder.
- Du ville heller synge. - Ørene mine ble aldri bedre.
Du er den primære årsaken til at flere og flere tar broen over.
Det er best hvis du ikke jobber for oss mer.
Gå, Jan.
Vil du gå ned på dekket og stige av når vi kommer i havn?
Jan!
Jeg visste ikke at jeg varkommet i feil gruppe.
Og jeg har aldri sagt at Karin var tjukk.
Det erunderordnet.
Nå, da drar jeg, Bente.
- Ok. - Det blirnok sent.
Jeg kommer også til å sitte herhele natta.
Dette blir veldig, veldig sent.
Hva skal du?
Jeg skal på en kjempefest nede på ferga.
Det er med band, live, og mat, drikke, alt. Hele personalet.
- Dessverre ingen gjester. - Ok.
Så... det er en her som våkner med litt skallebank i morgen.
Ja.
Can put that hat on
Så, jeg... Jeg stikkernå. Ha det.
- Ha det. - Yes!
Thomas, du skal holde Bente tettere inn til deg.
Ja, sånn! Veldig bra!
Nei, altså. Jeg klarer ikke å konsentrere meg når han sitter der.
- Hvem? - Han der.
- Jeg gjør altså ikke noe. - Jan! Hva gjør du her?
God dag, Eckelstein og hele operaensemblet.
- Jeg vil bare snakke med deg, Bente. - Hjelp henne da. Slo du deg?
Nei, det gårbra. Har det skjedd noe, Jan?
- Nei, nei. Jeg vil snakke med deg. - Det har jeg ikke tid til nå. Gå.
- Det tror jeg ikke jeg vil. - Han ernødt til å gå.
Kan du ikke konsentrere deg? Om et par uker er salen full av publikum.
- Hva har han så tenkt å gjøre da? - Fra nå av skal dørene låses.
Det er vanskelig nok for Bente som det er.
- Jeg må snakke med deg utenfor. - Nei, det må du ikke.
Er det ditt endelige svar?
Ser du ikke selv hvor pinlig det er? Hva?
Du hører jo ikke til her, hva?
Uff, så dårlig stemning det er her. La meg komme meg vekk.
Har dere det sånn hver dag? Jeg drar igjen.
Et godt råd: Det høres ikke så godt ut.
Nå er det fanken meg ut!
Kom her, Jan. Nå går vi ut.
Ha det, vi ses i morgen.
- Ha det godt, vakre... - Takk for i dag.
- Hei, skatt. Er du oppe fremdeles? - Hvorforkommer du så sent?
Eckelstein ville ikke stoppe prøvene.
16 timers prøver. Jeg er så sliten.
Han sliter meg ut. Jeg mister stemmen innen premieren.
Det blirikke bedre av at du kommer rennende.
Og så Rudy og Alf... Eckelstein ansatte dem bare formin skyld.
Og de forståringenting. Alf slo ut etter en fra koret.
Alf og Alf og Alf. Jeg er etter hvert lei av Alf.
Var det ikke for meg, hadde du aldri møtt Alf eller Rudy.
- Hvordan det? - Det skulle du vel gjerne visst?
Men det får du aldri vite. Og vet du hvorfor?
Fordi jeg aldri forteller deg det.
Ok. Jeg er simpelthen så utmattet. Jeg orkerikke å gjette gåter.
Nei, men jeg skal dra nå...
...akkurat nå. Med en gang.
Og det erfordi... jeg skal på en platemottakelse.
- På en ny plate. - Midt på natta?
Sånn gjør man nå om dagen. Men det sier vel ikke deg noe.
Du lever litt i fortiden. Dinosaurus-Bente.
Nei, Bente, hør her. Man kunne høre det på stemmen din.
Den er ikke helt som den har vært. Dessverre.
Ja, vi ses.
- Jan? - Ja.
- Jeg har tenkt på noe. - Ja...
Jeg tror kanskje det ville være best hvis vi...
Hvis vi hva?
Jeg trorkanskje ikke vi er så bra for hverandre.
Jeg har overhodet ikke tid til det der.
Og for øvrig har jeg en meget markant høne jeg vil plukke med deg.
I morgen. Nei, vi kan like godt ta det nå.
Jeg syns vi to skal ta en pause fra hverandre.
- Syns du også det? - Nå skal du høre etter.
Vi er kanskje ikke så bra for hverandre som du går rundt og tror.
Jeg føler at vingene mine er bundet.
Jeg tror vi skal slå en strek i sanden her og nå...
...og se å bli skilt.
Ok.
Jeg orker ikke noe roping og gråting, og at du holderfast i meg.
Derfor ville jeg først ha sagt det i morgen tidlig.
For i morgen flytter jeg. Til det nye huset mitt.
- Har du et nytt hus? - Det må man si jeg har.
Det har jeg alltid hatt. Som en sikkerhet. Backup.
Og så må jeg si at det er ei flott jente på fergen, -
- du skal møte en dag.
Hun har hatt et godt øye til meg en god stund.
Er det?
Nå som vi legger alle kortene på bordet.
Det er andre fisk i vannet enn deg, Bente.
Høy så vel som lav.
Så det... Så, farvel.
Farvel.
La meg bare se... Jeg tar med meg noen ting.
Jeg tar bare med meg noen ting.
- Jan! Hva gjør du her? - Ja, plutselig var jeg her.
- Var det noe du ville? - Ellervar det noe vi ville?
Vær så god.
Ledelsen liker jo ikke at man finner sammen, -
- men det at jeg fikk sparken har åpnet noen muligheter.
Jeg er ikke med.
Jeg harvært kald og avvisende pga. Min lederstilling.
Men ta det rolig, jeg har da saktens kunnet merke en viss...
Så jeg syns ikke vi skal løpe rundt den varme grøten.
Vi vet jo begge to hva dette handler om.
Jeg vil godt ta det første skrittet og by på en middag -
- med en god flaske vin, der det ikke skal mangle noe.
Ja...
Jan, jeg...
Det blir aldri oss to, Jan. Aldri noensinne.
Du har alltid vært sprø.
Det virker som det har blitt verre.
Du trenger hjelp.
Ja, ja.
Hva koster de der eyelinerne?
- Jan... - Hva?
- 14,50. - Aha. Da skal jeg bare se her.
- Da vil jeg gjerne ha 1000 av dem. - Slutt, nå da.
Vil du være snill å pakke 1000 eyelinere i en pose med en gang?
Det er det minste jeg kan forlange!
Spørførst om det skal være i danske eller svenske kroner.
Ta imot pengene. Penger i retur legges i den kassen der.
Når alt er klart, trykker du der. Så går bommen opp.
Ja, men da... erjeg helt med. Fint. Takk skal du ha.
Svenske kroner? Penger, penger, penger.
Hei, dere er fra Sverige? Dere kan betale med svenske kroner.
- Jan! - Jan! Hva gjør du her?
- Hva gjør dere selv? - Vi skal på prøve.
Vi harto dager til premieren, så det er full fart.
Jobber du her?
- Dere kan ikke stoppe her og sperre. - Vi skal ha en retur.
Har du både kaffemaskin og fjernsyn?
- Det blir 1.685. - Hva?
Ett tusen sexhundra åttiofem.
Hvorfor blir det 1.685? Det pleier å koste 470.
Det kan hende at pleier er død. One thousand six hundred eighty five.
Den varebilen er over seks meter. Det takseres som et vogntog.
- 1.685, ellers må dere snu. - Den er da ikke over seks meter.
Så må dere snu. Dere trekker en kolossal kø.
- Da må vi snu. - Alf, den erlang.
Den er da jaggu ikke over seks meter!
Bente!
Jan? Hva gjør du her?
Eckelstein... du blir nødt til å sparke Bente. Hun kan ikke være med.
- Hvorfor ikke? - Hun klarer ikke presset.
Det går ganske enkelt ikke. Du ødelegger henne. Det går ikke.
Stemmen hennes er av en annen verden.
Så bra er da ikke den stemmen.
- Jo, den er, Jan. Det vet du godt. - Da er det ikke noe som gjelder.
- Da kunne jeg også bare være med. - Nei, nei, nei.
- Hvorfor ikke? - Kunne du bli en stor operasanger?
Hvor mye veier du? 40 kilo? Nei, nei.
Jan, du har aldri hatt... det.
Det syns jeg nå nok jeg hadde. Før det gikk galt med ørene mine.
Jeg så ulykken som en gave.
Da måtte du ikke kaste bort tiden på en uoppnåelig livsdrøm.
Du har levd i en drømmeverden. Gå videre.
La i det minste Bente gå videre.
Det man drømmer om heri livet, stemmer ikke alltid overens-
- med det man kan.
Det erikke lov å gå rundt her.
Jeg vet det. Jeg ville bare si hei.
- Det er premiere i kveld. - Nå. Ja, det har jeg ikke tid til.
Jeg syns du skal ha denne her. Jeg vil veldig gjerne at du kommer.
Jeg ernervøs. Jeg har aldri sunget for et publikum uten at du er der.
Jeg passer en bro. Jeg kan ikke løpe på premierer.
- Jan... - Hvorfor går du rundt her ute?
Rudy og Alf er på vei inn der borte. Det er billigere. Du er så dyr.
Ja, det er jeg, Bente.
Så må du ha en god kveld.
Ja, ja, i like måte.
Hallo? Lukk opp døra.
Stille! Du kommer for sent. De er nesten ferdige.
Får jeg ikke komme inn?
Du kjenner reglen. Når forestillingen har begynt, lukkes dørene.
- Kan vi ikke bryte reglene? - Man bryter ikke regler, Jan.
- Nei. - Nei. Gå da.
Jo! Man kan godt bryte reglene. Det kan man godt.
Jeg skal inn og se Bente. Hun har ventet hele livet på å synge.
Vil du ikke lukke opp, bare denne gangen?
Så bare denne ene gangen. Det er en ledig plass på balkongen.
Du må liste deg inn. Ellers dreperjeg deg.
Musestille.
Din lille idiot.
Unnskyld.
Ja... ja.
Takk. Mange takk. Takk. Takk.
Takk. Jammen takk.
Ja... ja. Jeg må bare ha litt luft.
Damen må ha litt luft. Unna vei! Se opp.
Og luft. Kom her. Og luft.
Tusen takk. Jeg må bare ha min...
Til min elskede Bentemus
Jan!
Bente.
- Du kom. - Selvfølgelig kom jeg.
- Jeg fant deg ikke. - Unnskyld.
- Jeg elsker deg. - Jeg elsker deg også.
Min elskede Bente.
Kom, så går vi.
Oversatt av: Lise Weggersen Scandinavian Text Service 2007